EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Sluta.
Sluta!
Säg till...
...när Jabroot är tillbaka.
Ja, Ers Nåd.
- Hur gjorde du det, Tiuri? - Vet inte.
Hur kan du inte veta?
När vi skakade av oss de röda ryttarna...
-Var det också du? - Vet inte.
Munkarna i cellen... Det var du.
Jag såg det inte själv, men jag kände kraften.
Men hur?
Vill du att jag ska fortsätta? Jag säger ju att jag inte vet.
Abboten sa att det kom inifrån.
Eviellan, är det det?
Du har ingen aning, va?
Är det här?
Är det här du ska norrut?
Du vill väl leverera brevet?
Kung Favian vill nog gärna ha det.
- Så gärna att du blir belönad? - Tänker du bara på det?
Svara på frågan.
Du stal min häst och överlämnade mig till din far för att hitta vägen.
Ska du strunta i det nu?
Vägen ska ingenstans, eller hur? Men det ska brevet.
Jag känner att det är du och jag, Tiuri. Inget kan stoppa oss.
- Du är sannerligen... - Övertygande? Bra på att övertala?
- Obestridligt korrekt? - Skamlös.
Det är ett ja.
- Det känns inte rätt. - De kanske inte förtjänar att ha hästar.
De kanske är hänsynslösa skurkar.
- Tänkt på det? - Vi kan inte bara ta dem.
- Vi ska likna riddare. - Inte förrän vi hittar Tiuri.
- Ristridin bad om hjälp. - Far kallar honom förrädare.
- Du sa att han ljuger hela tiden. - Nej.
- Jo, det sa du faktiskt. - Jag sa att han är bra på att ljuga.
Det är inte samma sak.
Fast...
- Ärligt talat... - Det är inte...
- Nej, jag sa... - Strunt samma.
Förstår ni inte? Ristridin, Fantumar och de andra bryr sig inte om oss.
Om vi hittar Tiuri har vi ett bra förhandlingsläge.
Då behöver vi hästarna.
Alianor?
Alianor, vänta.
Sitt upp! Följ drottningen. Hon har inget skydd.
Alianor?
Försiktigt. Din bror blir nog besviken om varan kommer fram skadad.
Att tumma på säkerheten är allvarligt, Ers Höghet.
- Den enda risken här verkar vara du. - Det finns tvivelaktiga figurer i skogen.
Jag har jagat här hela mitt liv.
Dem mest tvivelaktiga figur som jag har träffat är din far.
Jag kommer att lämna in en kraftig protest till kungen.
- Han var plump och respektlös, och... - Snälla!
Sluta.
Jag är inte arg på honom eller hans planer.
Jag är arg att jag inte kom på det först.
- Vad gör ni? - Var inte så pryd.
Vi två är bara pjäser att offra i ett politiskt schackspel.
Det är min tur nu.
Och snart blir det din. Mitt råd är att smida medan järnet är varmt.
- Jag kan inte medverka i det här. - Hoppa i.
Simning är inte min styrka.
Om du behöver hjälp...
...så räddar jag dig.
Dessutom är du för uppblåst för att drunkna.
- Blev håret blött? - Ja.
Så shamanens fru fick ett barn...
...och nu är det barnet borta?
Ja, Ers Nåd.
Du måste hitta dem, Jabroot.
Och du ska lägga dem i sina gravar igen.
Är Ers Nåd säker?
Kriget är över.
Slakten behöver inte fortsätta.
Varje strid som jag har utkämpat...
Varje liv som jag har tagit...
Allt har jag gjort i fredens namn.
Trots det lider världen.
När blodmånen stiger...
...tar lidandet slut.
Både för dig, för mig och alla andra.
Sänd iväg jägarna.
Leta tills ni hittar shamanens fru och son.
Inget... får komma i vägen för oss.
Vi har tur. Tydligen ska båten ända till Berlan.
- Sen tar det två dagar till Unauwen. - Vad kostar det?
Tänk inte på det. Nu är det min tur att hjälpa dig.
Kom nu.
Ta fram era börsar så att jag ser dem.
Vi tar emot guld, silver och till och med koppar.
Har du inget åker du inte med.
God dag, kaptenen. Vilket vackert skepp ni har.
Skippa smickret och betala.
Eller föredrar ni att få en belöning av prins Viridian
som tack för hjälpen att leverera den här gåvan?
Hon har inga pengar. För bort dem härifrån.
Så ni är inte intresserad av den här?
Och om han mördar oss i sömnen?
Eviellan.
Ska en lömsk bedragare som ni säga.
Damen får resa i passagerarutrymmet. Hästen ska till spygatten, och du med.
- Han kan inte sova bland djuren. - Då får han stanna.
Det gör inget. Kom nu.
- Var försiktig, milady. - Jag säger samma sak till er.
- Jag tar den gärna när det passar. - Va?
Min ring.
Jag vet inte vad du pratar om.
Ser man på. Tiuri börjar bli stor.
Boskap där nere!
- Jag letar upp dig. - Jag gömmer min börs.
Om det duger åt mig duger det åt dig.
- Jag är inte rädd. - Jaså?
- Så... bra. - Jag kan nämligen trolla.
Det är rätt vanligt.
Milou?
Tack och lov. Där är du ju.
Ursäkta att vi stör, frun.
Jag kan trolla, eller hur? Jag kan få hela båten att försvinna.
Klart du kan, hjärtat.
Kan du trolla?
Ja! Hon kan trolla.
- Ska ni till Unauwen? - Ja, tyvärr.
Min make vill se när Viridian återvänder. Han är en stor beundrare.
Men jag... hoppas bara att det inte blir några problem.
- Kan det bli så? - Vem vet vad Viridian vill egentligen?
Om han bara har fredliga avsikter, varför har han då kvar sin armé?
Kom nu, lilla trollkarlen, så ska vi se var far är.
- Hur länge till ska vi vänta? - Tills de går och lägger sig.
Jag fryser arslet av mig.
- Berätta en historia, Fol. - Hur gamla tror du att vi är?
- Hans historier är jättebra. - Och jätteläskiga.
- Eller hur, Foldo? - De är sanna. Därför är de läskiga.
Och den sannaste av dem alla, är berättelsen om Amaris...
...och hennes magiska krafter.
Magi finns inte på riktigt. Är vi från Eviellan, eller?
Även om du är en av de människor som har magiska krafter
så vet du inte om det... förrän det är ett faktum.
Det var det som hände Amaris.
Hon var knappt åtta år...
...och bodde i en stuga djupt in i skogen med en mor som älskade henne.
En dag hade hon varit ute och samlat ved. När hon till slut kom hem var det mörkt.
Men det var märkligt tyst i stugan.
Ingen brasa i eldstaden... och ingen mat i grytan.
Amaris ropade: "Mor?"
Hon hörde sin mor svara: "Jag är i källaren."
Men det var märkligt.
Källaren var mörk och kall, och de avskydde att gå ner dit.
Hennes mor sa: "Jag har hittat en sak.
Kom och titta."
Så Amaris tände ett litet ljus...
...öppnade dörren till källaren...
...och klättrade ner.
Det lilla ljuset lyste knappt upp i dunklet.
"Var inte rädd, mitt barn," ropade hennes mor i mörkret.
Och just när Amaris hade tagit sig ner för trappan...
...och kände den kalla och våta jorden under sina fötter...
...så slocknade ljuset.
Det var då...
Då... hörde hon det.
Vadå?
Ytterdörren...
...som öppnades där uppe...
...och hennes mor...
...som sa:
"Amaris, jag är hemma."
- Vad gjorde Amaris då? - Hon kunde inte göra nåt.
Det som fanns där nere hade henne i sitt våld.
Till slut sa hon: "Jag är i källaren! Skynda dig!"
Och hennes mor skyndade sig dit med ett ljus.
Men flickan var borta.
För alltid.
- Vart tog hon vägen? - Ingen vet. Men hon är där ute nånstans...
Helt ensam.
Nästa gång ni är i skogen och får en känsla av...
...att vara iakttagen...
...så var väldigt försiktiga.
Det kan råka vara så att det är magin...
...som vill...
...ta dig!
Gråter du?
Håll tyst.
Tiuri?
Folk pratar om vad Viridian tänker göra när han kommer hem.
Det som står i brevet kan vara viktigare än jag trodde.
Jag har alltid vetat att det är viktigt.
- Vår belöning kan bli ännu större! - Nu börjar hon igen.
- Vad ska det betyda? - Allt handlar inte om pengar!
- Allt behöver inte gagna dig. - Nu börjar han igen.
Världen vore hemsk om alla bara tänkte på sig själva.
- Världen är hemsk. - Då är det upp till oss att ändra på det!
Fast så modig är du kanske inte.
- Inget skrämmer mig! - Jo, det gör det.
För dig är belöningen viktigare än att hitta din egen mor.
- Munkarna var inte bra för dig. - Du är räddare än jag.
Det säger inte lite det.
Du är rädd för att du ska hitta henne...
...men att hon inte är svaret på dina frågor.
Eller ännu värre...
Att du inte är svaret på hennes.
Skåda!
Trollkarlen Slupor!
Nekromanten från dödsriket.
Jag ber er att vara givmilda.
Jag har studerat svartkonst i det fördömda landet.
Ni vet vad det heter, men få vågar yttra dess namn.
Eviellan!
På mina resor...
...har jag beskådat dödens orm!
Och jag har druckit... ur blodets flod.
Och jag har talat med den hämndlystne och numera avlidne...
...shamanen som mördades av prins Viridian, och som törstar efter hämnd!
Hitta pojken! Genomsök hela rucklet!
Röda ryttare!
Sök igenom skeppet!
Snåljåpar!
Göm dig!
- Var är pojken från Eviellan? - Vid hästen!
Var är han?
Hämta hästen. Vi måste lämna skeppet.
Du ska ingenstans.
Förut var du bara en mindre olägenhet.
Men du har kommit att bli fruktansvärt irriterande!
- Nej! Vad gör du? - Du ska hitåt!
Ardanwen, vänta!
Sakta ner!
Får jag fråga...
Varifrån har du fått talismanen?
Den tillhörde min far.
Shamanblod!
Var min far en shaman?
Du har frågor, och jag har svar.
Men först...
...måste vi lämna skeppet.
Man vet aldrig när man snabbt behöver försvinna.
- Har röda ryttare jagat dig? - Värre.
Publik som ville ha pengarna tillbaka.
Jag vet att du är där!
Vi måste skynda oss.
Det slutar inte här!
- Var är Lavinia och Ardanwen? - Hoppa ner!
Vad är det?
Jag...
...blöder.
Jag har dig.
Vi ses, Tiuri!
Tack så mycket för avskedsgåvan!
- Vi måste stanna. - Sch! Lugna ner dig.
Vi måste hämta Lavinia.
Jag kan inte simma!
- Vad hände? - Din eländiga häst dödade mig nästan!
Det är Ardanwens specialitet.
Är du skadad?
Ardanwen.
Du kan inte rida nu. Vi måste få stopp på blödningen.
I en grotta här i närheten finns örter till ett grötomslag.
- Vi måste skynda oss innan de hinner hit. - Vänta.
- Vad vinner du på det? - Han räddade mitt liv!
Jo, men varför?
Du är från Eviellan, det är jag säker på.
Jag är bara en ödmjuk anhängare av er fantastiska kultur.
Med målat ansikte och billiga trick. Snarare en bedragare.
En cyniker. Bra. Det behöver varje hjälte för att ha fötterna kvar på jorden.
- Skulle han vara en hjälte? - Ja.
Ett mörker är på väg som kommer att sluka allt.
Och det finns bara en som kan stoppa det.
Du tittar på mig.
När orosmolnen hopar sig ska en hjälte resa sig och kuva dem.
Du har shamanblod i dig, Tiuri. Du är den hjälten.
Vi måste ge oss av.
Du förstår väl att teaterapan är fullständigt galen?
Jag gillar dig, unga dam. Väldigt mycket.
Kom nu. Vi har ingen tid att förlora!
- Vem är en duktig flicka? - Vi måste skynda oss.
Om jag är tvungen att stjäla en häst ska den veta att jag menar väl.
Ni ska rida, inte gifta er.
Jag vill inte heller göra det här, men Iona har rätt. Vi måste hitta Tiuri.
Varför då? För att överlämna honom till Fantumar?
Skynda!
Tjuvar!
Ta en häst och sätt fart!
Mördare!
Hallå! Det var min häst!
Stjäla från en gammal man?
I regn och slask, blod och snö
Här kommer en äkta monsieur
Men hans yngre bror Han var så himla slö
- Är du nånsin tyst? - Lyssna på det här!
Iona hon kan duellera
Fina Foldo kan ingen dupera
Av killen på mulan önskar man dock mera
Det är inte roligt! Han är inte mula.
- Jag tar din häst, Piak. - Nej.
Jo! Han är för liten för mig.
I så fall borde du ha stulit nåt större att rida på.
- Vi borde slå läger. - Nej.
- Vi har ridit hela natten! - Och vi är fortfarande långt efter.
För länge sedan stred jag i Eviellan-krigen.
Det kostade mig min ungdom och oskuld.
Men jag fick en sak i gengäld: En förståelse för Eviellans sanna kraft.
Den kraften känner jag i dig.
- Var är vi? - Där ingen kan hitta oss. Skynda!
Om Tiuri är hjälten som legenden syftar på så borde hans mor ha känt till det.
- Varför sa hon inget? - För att skydda honom såklart.
Från sitt öde.
Men det har hittat honom nu, och han kommer inte ifrån det.
Tiuri.
Skynda hitåt.
Lägg honom här.
Det finns vatten i spannen.
Grottan är uråldrig.
Från tiden före Dagonaut...
...och Unauwen.
Och före riddare och kungar.
Det fanns bara ett land då.
En makt.
- Eviellan. - Precis.
Här har människor alltid återhämtat sig. Han är säker här.
Vi behöver gullris och röllika.
Det finns i utkanten av skogen.
Vad väntar du på?
Det är okej. Gör som han säger.
Jag kommer snart.
Håll ett öga på honom.
Mineraler hjälper till att tygla kraften under ceremonin.
Vilken ceremoni?
- Jag förstår inte. - Precis!
Du måste förstå kraften för att behärska den.
Tror du att alla med gåvan vet hur man använder den?
Först måste du lära dig att bemästra den.
Hjälper ceremonin mig att läka?
Ceremonin hjälper hela världen att läka.
Tack och lov kom du till mig och inte till Viridian.
Om han skulle förtära dig...
...vore vår uppgift omöjlig.
Förtära mig?
Innan shamanerna från Eviellan dog...
...stal vår ädla prins deras krafter.
Han brände den från deras själar och sög i sig den själv.
Men det största priset... missade han precis.
Du.
- Vad då "brände den från deras själar"? - De med rätt kunskap kan göra just det.
Kraften...
...kan överföras från en person till en annan.
Det är själva kraften som är viktig, inte vem som bär på den.
I synnerhet inte om personen är ovärdig kraften.
- Lavinia! - Det är för sent.
Lavinia!
Då sätter vi igång!
Lavinia!
- Jag gjorde det! - Det är Ionas förtjänst.
- Det är ju bara tjejen. - Jag skulle lätt ha fångat Tiuri.
- Säger idioten som stal en mula. - Det är ingen mula!
- Jag beklagar. - Håll tyst och ta ner mig!
- Självklart. - Vänta.
Var är Tiuri?
Jag har ingen aning om vem ni är, men jag säger inget förrän ni tar ner mig!
- Vi har inte tid! Tiuri är i fara. - Det har du rätt i.
Vi är faran. Vi är de farliga riddarna.
Ärligt talat, Arman... Du är patetisk.
- Kalla mig inte det! - Vad föredrar du?
- Hallå! - Ja, just det.
Ut med språket. Var är Tiuri?
Stå inte bara där. Följ efter!
Det tar inte lång tid för kraften att överföras.
Elden...
...driver den enkelt ur dig.
När den frigörs kan jag äntligen inta den, och bli den hjälte som inte du kunde vara.
Lavinia!
Tiuri!
Lavinia!
Det ser inte bra ut.
Tiuri!
- Tiuri! - Lavinia!
- Vi måste hjälpa honom. - Tiuri!
Vi kommer inte in.
Bränn bort köttet! Släpp lös hans krafter!
Använd den. Använd kraften för att rädda dig själv!
Nej!
Det är fullbordat!
Kraften är min!
Va?
Det är inte möjligt.
Nej!
Aj.
Du gjorde det.
Vad gör ni här?
Undertexter: Viktor Hessel